Miksei tuore seiti kelpaa?
![](https://kemikaalicocktail.fi/wp-content/uploads/2020/11/nu.msc_.seiti_.nosto_.2-945x545.png)
Myönnän, en itsekään ole ostanut sitä koskaan kalatiskistä, seitiä. Seiti on niitä ruokia, jotka itselläni ovat menneet pilalle kouluruokailun myötä. Kotonakin sitä syötiin — tai koitettiin. Äiti valmisti ruokaa pakasteseitistä toisinaan 90-luvun alussa ja inhosin sitä aina. Syy saattoi hyvinkin olla koulun jättämä mielikuva kalasta, ei niinkään se, miltä se kotona valmistettuna maistui, koska äitini on kyllä varsin mainio kokki.
En ole ainoa, jonka makumieltymyksiin koulu on jättänyt jäljen: seiti ja monet muut kouluruoat herättävät voimakkaita tunteita vielä vuosikymmenten jälkeenkin. Mikään pakko ei toki ole päästä traumoistaan yli, voihan sitä ihminen elää seitin vihaajana loppuelämänsä ja pärjätä arjessa ihan hyvin, mutta pienen mullistuksen saattaa kokea, jos uskaltaakin mennä täysillä sellaista kohti, mikä ei ensimmäisenä ajatuksena miellytä.
Itse päätin taklata seiti-ongelmani sen jälkeen, kun hiljattain maistoin ammattilaisen valmistamaa seitiä, joka oli tosi maukasta. Tuli melkoisen huijattu olo! Samalla mietin, kuinka isoihin asioihin kouluruokailussa vaikutetaan.
Googlettamalla havaitsee nopeasti, että seitin (pollachius virens) mainetta on koittanut puhdistaa moni muukin. Ylioppilaslehden Sympaattinen seiti -jutussa lyödään faktat tiskiin: seiti on halpaa, siinä on paljon valkuaisaineita, B12-vitamiineja ja hyvin vähän rasvaa. WWF:n kalaoppaassa todetaan, että suurin osa seitistä on nykyään MSC-sertifioitua.
Seiti ei näy listoilla, joissa luetellaan maamme suosituimpia ruokakaloja, mutta kalapuikkoja sen sijaan suomalaiset syövät innolla ja kalapuikot on usein valmistettu seitistä. Ylioppilaslehden jutussa Ruskeasuon Unicafen ravintolapäällikkö Kirsi Riihilahti kehuu seitin olevan maultaan neutraali, jota pystyy maustamaan helposti ja josta pystyy tekemään monipuolisesti kaikkea.
MSC-seitiä saa paitsi niinä mainittuina kalapuikkoina, myös tuoreena kalatiskistä. Itse olen onnistunut sivuuttamaan seitin tuoretiskissä täysin, enkä ole ainoa. Triplan K-Supermarketin kalamestari Jesse Lappi toteaa, että tuoretta seitiä myydään vähän. Kysyntä on niin pientä, ettei seitiä saa monistakaan kalatiskeistä. Täytyy tietää, mistä sitä hakee — ilmankos ei ole osunut silmään minullakaan.
Tuoretiskissä seitifile maksaa 13,90 €, siinä missä esimerkiksi turska 25,90 €. Lappi vertaa seitiä turskaan sen käyttömahdollisuuksien vuoksi: ”Seiti sopii mainiosti esimerkiksi trendikkäisiin kala-tacoihin tai fish and chips -tyyppiseen ruokaan”. Lapsille ruodoton seiti sopii mainiosti ja jos vierastaa kalaisaa hajua, voi seitin valmistaa helposti uunissa.
Ostin ruodotonta seiti-fileetä mukaani kalatiskistä ja valmistin sen kaikessa yksinkertaisuudessaan maustamalla sen molemmin puolin suolalla ja valkopippurilla. Fileet vaan uunivuokaan leivinpaperille ja kypsennys uunissa 175 asteessa noin 30-35 minuuttia.
Seiti on maukas kala, mutta mikäli se on mielestäsi ”liian kalaisa”, voi sen valmistaa vaikka mausteisen kalapannun muodossa. Vinkkinä: Epätrendikäs ruokablogi on listannut 15 parasta seitireseptiä, moni niistäkin kuulostaa hyvältä. Lisää seiti-reseptejä löytyy googlaamalla paljonkin, muutamia on myös MSC-sertifikaatin sivuilla.
Juuri MSC Suomi tekee hienoa duunia vastuullisen kalan saamiseksi suomalaisiin ruokakauppoihin ja ravintoloihin ja minulle kerrottiin, että tuoretta seitiä saa ympäri vuoden (myös pakattuna tuotteena ruodottomana fileenä monista kaupoista/ketjuista), ei siis ole sesonkikala. Löydät lisää seiti-infoa täältä.
Lapsuuden kouluruokakokemuksista: toivottavasti nykypäivän koululaiset eivät traumatisoituisi ruoasta samalla tavalla kuin me silloin joskus. Heittäessäni omalle FB-sivulleni kysymyksen seitistä, nostivat sielläkin oitis päätään kouluruoka-ahdistukset. Kun ottaa huomioon sen, miten monesta muustakin asiasta muutamme mielemme peruskouluiän jälkeen, ei olisi ihme, jos seitikin maistuisi oikeasti paljon paremmalta, kuin millaisena sen muistamme.
Kommentit
Hei,
kiitos hyvästä tekstistä. Seiti on varmasti monesti hyvä, terveellinen ja edullinen valinta. Valitettavasti seitin ja alaskanseitin sertifiointi jättää toivoimisen varaa.
Itseäni on yllättänyt, että sekä MSC että WWF:n kalaopas nostaa sertifioitua seitiä esille kestävänä valintana, vaikka kalastuksesta merkittävä osa perustuu kestämättömään pohjatroolaukseen. MSC:n sertifioinnin puutteita on nostettu esille tuoreessa raportissa, jonka mukaan yli 80 % MSC-merkityn kalan pyyntitavoista on meriekosysteemeille ongelmallisia, kuten pohjatroolausta: https://www.bluemarinefoundation.com/2020/05/07/msc-labelled-a-sham-in-new-report/
WWF:n kalaoppaan merkintä on tältä osin harhaanjohtava, kun seitin kohdalla voi kuvitella MSC-merkinnän tarkoittavan troolausvapaata kalaa. WWF on tuonut esille huolensa myös seitinkalastuksen MSC-sertifioinnin ongelmista (5/2019), vaikka on tästä huolimatta edelleen merkinnyt seitin kalaoppaaseensa vihreällä (5/2020). https://wwf.panda.org/wwf_news/press_releases/?347070/WWF-objects-to-certification-of-major-North-Sea-fisheries
MSC-sertifiointi ja WWF:n opastus jättää juuri seitin tapauksessa toivomisen varaa, joten kuluttajalle jää valitettavan suuri vastuu kuluttamastaan kalasta. Seitin ostajan kannattaa kysellä kalatiskissä miten kala on pyydetty ja välttää pohjatroolattu seiti.
Kirjoitin tästä blogiin pidemmälti: https://medium.com/@otto.e.bruun/olen-ollut-jo-melkein-vuoden-kirjoittamatta-mit%C3%A4%C3%A4n-suomeksi-aad6397f547d
Hei Otto,
Kiitos viestistäsi. Alla muutama kommentti esille nostamiisi haasteisiin:
MSC:n ohjelma ei tosiaan poissulje mitään tiettyjä pyyntimetodeja, vaan pyynnin ympäristövaikutuksia arvioidaan aina tapauskohtaisesti. Pohjatroolaus on tunteita nostattava aihe, mutta niissä tapauksissa, missä pohjatroolaus on MSC:n ohjelmaan hyväksytty, on myös todettu, ettei se aiheuta pysyviä vaurioita kyseisille merielinympäristöille. Kaikkien MSC-sertifioitujen kalastusten tiedot löytyvät kalastustietokannastamme ja kaikki dokumentaatio on vapaasti luettavissa: https://fisheries.msc.org/en/fisheries/
MSC:n ohjelmassa olevilta kalastuksilta vaaditaan aina myös toiminnan parannuksia. Tähän mennessä MSC-sertifioidut pyynnit ovat tehneet 1751 erilaista parannusta, jotka liittyvät 1267 sertifikaatin ehtoon. Näistä voi lukea lisää täältä: https://www.msc.org/fi/mita-me-teemme/kollektiivinen-vaikutuksemme/kalastusyritysten-kehittaminen
Myös mainitsemasi alaskanseitin kalastus on tehnyt parannuksia. Esimerkkinä Barentsinmeren kalastajien tarinaan voi tutustua täällä: http://alaska-pollock-stories.msc.org/?_ga=2.245168076.817314186.1605540317-2010681177.1574673536
MSC-standardit noudattavat sertifioinnin ja ympäristömerkinnän kansainvälisiä parhaita toimintatapoja (lue lisää: https://www.msc.org/fi/tietoa-meista/parhaiden-kaytantojen-noudattaminen). MSC:n kestävän kalastuksen standardia sekä jäljittävyysstandardia myös kehitetään jatkuvasti. Kaikilla asiasta kiinnostuneilla tahoilla on mahdollisuus osallistua standardin kehittämiseen sekä MSC:n kestävän kalastuksen sertifiointiprosesseihin. Nämä prosessit ovat täysin julkisia ja sisältävät useita avoimia katselmointivaiheita, joiden yhteydessä kuka tahansa/mikä tahansa organisaatio voi antaa palautetta puolueettomalle sertifiointilaitokselle. Asiasta löytyy lisätietoa täältä: https://www.msc.org/standards-and-certification/developing-our-standards
Mainitsemasi Ranskalaisen ympäristöjärjestö Bloomin toukokuinen julkaisu Plos One -lehdessä ja joissain siihen liittyvissä julkaisuissa on erittäin harhaanjohtava. Tutkimus keskittyy 8 vuoden aikana julkaistuun 399 valokuvaan yhdellä MSC:n 18 Facebook-tilillä. Olemme sitä mieltä, että tämä analyysi ei ole uskottava tieteeseen perustuvasta sertifiointiohjelmastamme. Meidän vastineemme tähän julkaisuun löydät täältä: https://www.msc.org/media-centre/press-releases/press-release/msc-response-to-bloom-report
Ympäristöjärjestöjen, kuten WWF:n ja edustamasi organisaation rooli ohjelmamme kehityksessä on elintärkeä. Toivomme tietenkin, että ohjelmaamme liittyvä palaute annettaisiin aina hyvässä yhteishengessä ja niissä tilanteissa, joissa vaikutusmahdollisuudet ovat parhaita esim. standardin kehittämisen tai sertifiointiprosessien yhteydessä. Olemme ensisijaisesti kuitenkin kaikki samalla asialla – intohimomme on säilyttää mertemme elinvoimaisuus myös tuleville sukupolville.